Templáři na Slovensku
Existencí
templářského řádu na Slovensku se poprvé zabýval roku 1748 historik Gabriel
Kolinovič z trnavské univerzity.
Ten
přisoudil
přítomnost
templářů v horním Uhersku, třebaže jeho dílo je v současnosti hodnoceno
dosti rozporuplně. Významný
historik minulého století R. Pesty v roce 1861 uvádí jako sídla templářů
Oravu, Piešťany, Bardejov, Martinček, Kalinovo, Blatnici, Skalku u Trenčína,
Sučany, Uhrovec, Hrabkov, Komárno, Ilavu, a Trenčín. Tyto informace převzali
i pozdější historici (Vencko, Špirko, Rapant, Houdek aj.).
Martinček u Ružomberku - kostel
Sv.Martina podle některých historiků využívali a zřejmě i postavili templáři,
sídlící v klášteře na vrchu Mnich v blízkosti vesnice. Postaven byl ve
starogotickém stylu ve 15.století. Je to jeden z nejstarších kostelů na území
liptovského regionu. Kostel, postavený na nejvyšším kopci, se tyčí nad
okolními stavbami. Je velmi dobře zachovalý, gotická architektura zde nebyla
narušena do té míry, jak je tomu u některých jiných, původně gotických
kostelů na Slovensku. Velmi zajímavě působí kříž vytesaný do stěny na
východní straně. Jeho tvar odpovídá templářskému kříži s rameny zužujícími
se směrem do středu. Na vrchu Mnich se kdysi rozprostíral klášter, ze kterého
se nezachovalo nic. Existují však pověsti o tajné podzemní chodbě mezi klášterem
a nedalekým Likavským hradem, který též měl patřit templářům a o kočáře
s poklady, který by tam měl být někde zakopán. Existují však pověsti o tajné podzemní chodbě mezi klášterem a nedalekým Likavským hradem, který též měl patřit templářům a o kočáře s poklady, který by tam měl být někde zakopán.
Liptovská
Sielnica - kostel v části Liptovská Mara se nachází nedaleko vrchu Havránok.
Z původní stavby jednoho z nejstarších kostelů na Slovensku však zůstala
pouze věž ze začátku 15.století. Na vrchu Havránok měl stát templářský
klášter, ale byl zničen husity a dnes po něm již nezůstalo nic. V současnosti
se zde nachází archeologické muzeum v přírodě, s keltským opevněním
osady Kotúnov a základy středověkého dřevěného hrádku.
Ludrová
– obec nedaleko Ružomberka, kde má být podle starších historiků pochován
Johannes Gottfried voň Herberstein, mistr templářů, který při své návštěvě
v Uhersku roku 1230 náhle skonal za záhadných okolností v templářském klášteře
na vrchu Mnich. Jeho tělesné pozůstatky by se měly nacházet i s velkým
pokladem někde před nebo pod oltářem kostela Všech svatých v Ludrové, což
měl podle S.N.Hýroše dosvědčovat jeho náhrobní kámen s již poměrně
setřenými písmeny. Kostel stojí na značně odlehlém místě, uprostřed
pole, obklopen několika stromy. V okolí kostela kdysi stála vesnice, jejíž
obyvatelé uprchli před tatarskými vpády (1241-1242) do hor a už se nevrátili.
Podle pověstí by měly být kostely v Martinčeku a Ludrové spojeny podzemní
chodbou. Jiná pověst vypráví, že když se během tatarského vpádu
obyvatelé vesničky uchýlili do hor, objevili velký neznámý a opuštěný
hrad, o němž doposud nikdo nic nevěděl. Tataři nakonec tajemný hrad s utečenci
objevili, ale v kritické chvíli obléhání se najednou v dlažbě nádvoří
objevil otvor, ze kterého vyšel z něho neznámý muž, který vesničany
vyvedl z hradu tajnou chodbou, osvětlenou zvláštní září. Potom se opuštěný
hrad i s tatarskými útočníky propadl do hlubin země a o záhadném zachránci
a tajemném hradě nad Tvarožnou již nikdo nikdy více neslyšel.
Hrad
Likava - v blízkosti Ružomberka. Templáři zde podle některých autorů
působili až do zrušení řádu. Hrad podléhal správě mnichů z kláštera
na vrchu Mnich a jeho obyvatelé měli být pochováni v nedalekém kostele v
Martinčeku. Podle Š.N.Hýroše byl pánem Likavy v roce 1312 jakýsi Radmír,
poslední prior templářů z Martinčeka.
Hrad
Blatnica - písemně zmiňovaný poprvé v 15. století. Podle starších, většinou
církevních historiků (Bombari, Vindiš) byla pevností templářů. Místní
pověst o zločinném mnichovi Odilovi sepsal v roce 1829 slovenský historik
Alojz von Medňanský. Mnich Odilo z kláštera, který stával na místě dnešních
zřícenin Blatnického hradu, se při zpovědi dověděl o nerovné lásce mezi
Illamerem, pážetem zněvského hradního pána a mladé šlechtičny Eliky, k
níž sám zahořel smyslnou vášní. Protože mu nechtěla být po vůli,
prozradil mnich tajem štvi milostného vztahu jejímu krutému otci. Později
zorganizoval i přepad a zavraždění Illamera při setkání v kapličce, kde
se milenci scházeli. Eliku dal unést do uhlířovy chatrče v horách a držel
ji zde za pomoci uhlíře, který byl jeho komplicem, po dobu delší půl roku.
Zároveň však rozhlásil, že Illamer a Elika utekli do ciziny. Jedné noci se
Elice podařilo utéct do kapličky, kde ji ráno našli na dlažbě. Po návratu
porodila těhotná Elika mrtvé dítě a o den později jej sama následovala do
hrobu. Vyšetřování dokázalo vinu zločinného Odila a konvent ho odsoudil
ke strašnému trestu: jeho ústa byla za porušení zpovědního tajemství
uzamčena zámkem a za vraždu a únos byl odsouzen k pohřbení zaživa.
Když ve dvacátých letech 19.století pře-kopávali zříceniny Blatnického
hradu, našli úplnou náhodou výklenek, v němž byla zazděná mužská
kostra s visícím zámkem na levé čelisti. Nálezci kostru darovali Národnímu
muzeu v Budapešti, kde by se měla nacházet dodnes. Vše nasvědčuje tomu, že
zámek zavěsili žijícímu člověku, neboť na kosti čelisti našli stopy po
patologických procesech, které proběhly ještě za života odsouzeného člověka.
Slovenská
Lupča – hrad a zbytky kláštera jsou opředeny pověstmi o templářích.
Podle J. Chalúpky základy hradu položili templáři, kteří ho prý
postavili ze zřícenin vlastního kláštera, nacházejícího se kdysi v městečku.
Ze studny vede prý na různé strany pět chodeb. Doposud byla potvrzena
existence pouze jedné chodby, dnes je její vchod zabetonován ve velkém sklepě
pod hradem.
Sklené
Teplice - na vrcholu kopce byl kdysi Pustý hrad. Andrej Kmeť, který na
vrch vystoupil v červenci 1899, konstatoval, že hrad musel být z větší části
dřevěný, v opačném případě by byla celá plocha poseta opracovanými
kameny a maltou. Na místě jsou jen zbytky podzemních místností s úplně
anebo téměř zasypanými vchody do podzemních chodeb. Někdejší farář M.
Fodor v roce 1876 publikoval apologii úvahy, že Pustý hrad patřil k majetku
templářů. Podle pověstí se na hradě skrývají obrovské poklady, které
střeží tajemný mnich, který může na sebe vzít rozmanitou podobu, a tak
strašívá lidi, kteří se zatoulali ke zříceninám. 10. července 1899 přivedli
nestora Slovenské museální společnosti Andreja Kmeťa k člověku, který
kdysi při orání na poli pod Pustým hradem objevil hliněný kalich, podobný
mešnímu, ale ne tak vysoký. Byl to ubohý stařec ležící na lůžku, těžce
nemocný rakovinou a na otázky dr. Gašparce, provázejícího Andreja Kmeťa,
odpovídal jen velmi neochotně. Nesouvisle vyprávěl o jakémsi muži, který
na Pustém hradě kopal, objevil drahocenné nářadí v podzemí za mříží,
ale ve chvíli, kdy vytahoval stříbrnou mísu, objevil se tajuplný rudý
mnich a na smrt ho vylekal. Další muzeolog Peter Petic si 19.5.1926 zase
vyslechl vyprávění o zázračné soše Vykupitele, která se kdysi nacházela
na Pustém hradě a z jejího boku vždy kapala krev. Petic si od místního
podrychtáře vyslechl i další malebné legendy. Někdy ve dvacátých letech
19.století šla jistá žena ze sousední obce Repiště nasbírat na Pustý
hrad houby. Když vyšla na kopec, zpozorovala asi padesát metrů před opevněním
otvor do podzemí, kde byly uloženy poklady. Bylo to právě na Velký pátek,
den již tradičně spojovaný s různými mystérii. Žena vešla do podzemí a
nabrala si tolik drahocenností, kolik jen mohla unést Když ze sklepa vyšla,
zpozorovala, že za ní běží černý psík, který ji doprovodil až k
domovu. Z nabytého bohatství se žena dlouho netěšila. Za krátkou dobu zemřela.
Samotný podrychtář měl s tajnými chodbami a podzemím Pustého hradu vlastní
zkušenosti. Pod přísahou potvrdil, že když jako malý chlapec (v době vyprávění
měl 55 - 60 let) pásával dobytek v okolí zřícenin, objevil jednou při
honičce s kamarády kolmou šachtu, jíž nešlo dohlédnout na dno a kamínky,
které do ní házeli, vůbec neslyšeli dopadnout.
Blatnica - údajný templársky hrad
Slovenské Pravno - na mieste niekdajšieho hradu, ktorý existoval v 11. storočí, je uprostred lesa už len zarastené a zničené pozostatky niekdajšej murovanej stavby.
Podhradie pri Sučanoch - niekdajší hrad na vrchole Hrádok zničený
Dobrá Voda
– hrad, zničený
Jelšava – hrad, zničený
Lipovec - hrad, zničený
Žehna
- hrad, zničený
Eberhard (Malinove) - hrad, zničený
Podle: Jesenský,
M.: Templáři na Slovensku. Skryté skutečnosti