|
|
Spisovatel a záhadolog Erich
von Däniken: „Starým civilizacím ještě hodně dlužíme" |
Podle autora více než třiceti
knih vedou do egyptských pyramid spodem tajné chodby, o nichž dodnes vědci
nemají tušení |
![](obr/akt1.jpg)
|
Ústi nad Labem / Erich von
Däniken v Ústí nad Labem, jeho publikace a knihy Ludvíka Součka. Tak se
jmenuje expozice, kterou připravila do vitrín foyeru Palácové vily Hanse
Weinmanna Severočeská vědecká knihovna (SVKU). |
Knihovna se výstavou ohlédla za
ústeckou návštěvou muže, jehož kniha Vzpomínky na budoucnost patřila k
bestsellerům i v Československu 70. a 80. let. Däniken (72) v ní
spekuluje, zda Zemi navštívily mimozemské civilizace a zda je nehostily africké
kmeny či jihoameričtí indiáni.
|
Deník: Pane Dänikene, na čem právě pracujete? |
Na knize o záležitosti, o níž
jsem psal už před 35 lety. Tehdy mě kritika zcela ztrhala.
Psal jsem, že v Ekvádoru leží pod zemí knihovna z kovu. To se zdálo všem
naprosto neuvěřitelné. Teď se ale zase ta záležitost dostala do povědomí,
protože se objevili další očití svědkové, kteří j i také viděli. |
Věříte v návrat mimozemských civilizací na Zemi,
a máte pro to argumenty. Co když už jsou ale tady? |
To se nedá vyloučit - viz
například občasné zprávy o spatření UFO. Osobně jsem ho ale nikdy neviděl. Kde
se objeví Erich von Däniken, odtud ulítnou, jak nejrychleji mohou. Já na to
setkání připravuji lidstvo. A nejen já. To samé dělají i filmoví režiséři a
spisovatelé sci-fi knih. |
Když cestujete po světě, jezdíte na místa záhad,
či za svými fanoušky? |
Určitě jezdím víc do míst, kde se
nacházejí záhady. Ale přednášky musím také dělat, bez práce s veřejností by to
nešlo. Člověk nemůže provozovat osvětu a sedět při tom doma u krbu. A považuji
za svou povinnost postavit se tváří v tvář novinářům i politikům a odpovídat jim
na otázky. |
Aleš Brožek, ředitel SVKU: Znal jste českého
autora knížek o záhadách Ludvíka Součka? Víte, jaká záhada je spojena s jeho
smrtí? |
Dvakrát jsem se s ním setkal,
udělal na mě dobrý dojem. Ale ani nevím, že zemřel. A o jaké záhadě mluvíte?
|
Brožek: Před smrtí pracoval na knize, kde měl
leccos prozradit. A když zemřel, jeho dílo se nenašlo, zmizelo. Je to záhada. |
To mi připomíná případ
brazilského spisovatele Carla Bruckercabe, který psal podobnou literaturu a byl
zastřelen na ulici. Mysleli si, že to bylo loupežné přepadení, ale když přišli k
němu domů, zjistili, že veškerá jeho díla chybí.
Já také dostávám výhrůžky, ale
nepřikládám jim velký význam. Většinou jsou to nějaké sekty, které mé tímto
způsobem obtěžují. |
Deník: Chystáte se do Indie. Proč? |
Jedu tam za mytologií, v Indii
celou historii vyprávějí kameny - sochy a stavby. Ve staroindických textech se
například hovoří o vimana - což byla letadla v té době. Ty chrámy, ať už jsou
restaurovány či ne, obsahují i vimana. |
Šlo vám někdy při pátrání o život? |
Nejvíc mě ohrozili malí
neviditelní živočichové, jednou jsem málem dostal tyfus. Nejsem ale Indiána
Jones, který by bojoval s krokodýly. |
A co ohrožení tajemnými silami? |
Nic takového, jen lidmi. |
Domorodci z odlehlých míst? |
Ti byli naopak přátelští, milí.
Jak se k nim přistupuje, tak to člověku vrací. S úsměvem to u nich vždy
vyhrajete.
U jednoho brazilského kmenu byli
při mé návštěvě i jejich kněží. A když mí překladatelé tlumočili, na co se ptám,
co mě zajímá i co jsem zjistil, kněží jen s úsměvem přikyvovali. Už to vše ze
své mytologie znají.
Obzvlášť rád je ale nechávám
mluvit a pak radostně zjišťuji, že máme stejné názory. |
Nemůže být to, co považujeme za dílo
mimozemšťanů, prací starých vyspělých pozemských kultur? |
I kdybychom tu kdy měli nějakou
vysoce vyspělou kulturu, přesto nás mimozemšťané navštívili. V legendách se vždy
lidé cizinců ptali: Odkud pocházíte? A oni nikdy neřekli, že z jiného
kontinentu, třeba z Lemurie či Atlantidy. Vždy tvrdili: Přicházíme z hvězd!
Navíc archeologie a podobné vědy
jsou striktně proti myšlence, že by zde kdysi byla nějaká vysoce vyspělá
kultura. Tyto úvahy vědci odmítají stejně jako moje myšlenky. |
Předpokládám, že také u starých známých
civilizací a kultur je stále co objevovat. Mám pravdu? |
Máte - záhad je u známých kultur
dost. Třeba u té egyptské. Pod Velkou pyramidou, kam sice veřejnost může, ale ne
všude, jsem zjistil zajímavost. Zaplatil jsem poměrně velké úplatky, abych se
dolů dostal. Slezl jsem tam šachtou až k podzemním vodám, úplně průhledným,
čistým. Asi 40 centimetrů pod hladinou tam ležel žulový sarkofág. Měl trochu
odsunuté víko, nevím ale, zda to udělali teď, nebo kdysi dávno vykradači hrobů.
Změřili jsme sarkofág a zjistili, že je větší, než aby se tam dostal šachtou
jako my. Všude kolem je vápenec, ale on je ze žuly. Nemohl vzniknout na místě,
musí tam tedy být ještě příčná chodba, kterou se tam dostal.
Ti, kteří věří, že nám Správa
památek v Káhiře říká pravdu, určitě věří i na velikonočního zajíčka. (smích) |
Dlužíme něco našim předkům? |
Určitě. Historikové před více než
2 tisíci lety, třeba Herodot či Plutarcheus, nám zanechali zprávy, ale my jsme
moc arogantní na to, abychom jim uvěřili. Všichni „hovoří o bozích", kteří
tenkrát učili lidstvo. A uvádí jiné údaje, než jaké jsme při současné
archeologii schopni akceptovat. |
Můžete uvést příklady? |
Třeba Herodotovi před 2,5 tisíci lety v egyptském
Luxoru kněží ukázali 241 kamenných soch. Novicové přitáhli saně plné rolí
papyru, kněží prý vzali vždy jednu roli, přivázali ji k soše a něco řekli.
Tvrdili, že těch 241 soch reprezentuje 11340 let. Tenkrát tady prý byli bohové -
a od té doby zatím nepřišli. Celkem je to tedy asi 14 tisíc let, ale protože nám
ta čísla připadaj i tak strašné vzdálená, říkáme, že Herodot asi myslel měsíční
roky. Ale Egypťané je neměli! Z pravdy
našich předků jsme udělali mýty a pohádky. |
Předběhl jste svými nápady dobu? |
Už ve Vzpomínkách na budoucnost (1968) jsem
předpovídal, že v USA bude obrovský počítač, který ví vše o medicíně. Že ve
Frankfurtu bude jiný s veškerými znalostmi o fyzice a v Moskvě o astronomii.
Přijde-li člověk před počítač v Moskvě a řekne mu, že ho bolí na prsou, stroj se
obrátí na jiný v New Yorku a požádá o radu. A tak vznikne celosvětová síť
informací. A co máme teď? WWW, internet. Na
konci Nového zákona Bible je Apokalypsa, v níž se lidstvu hrozí neuvěřitelnými
věcmi. Například, že jeden z andělů vyleje svůj šálek na zem a třetina vody bude
nepitná. Nebo že kobylky sežerou veškerou úrodu. |
Ale to už se přeci děje...
|
Ano, děje. A jen v Apokalypse existuje Číslo, které
má poukázat na to, kdy se to má stát. Bude to v době, kdy všichni lidé budou mít
vytetováno na rukou a na hlavě číslo 666. A ti, kteří to vytetováno mít nebudou,
nebudou moct nakupovat, prodávat... |
|
Radek Strnad, Severočeský deník,
pátek 1. února 2008
|
|
|
|
|
|
|